Tidligere:
-Vi vil købe din video. -Med ulve på stranden?
-Hvad vil De, mr Boggs? -Have det, I har.
-Ikke flere halve løsninger. -Er det nødvendigt?
-Hvad vil de? -Udrydde flokken og have fat i dig.
En hær af varulve er slemt nok, men ligefrem at rekruttere seriemordere?
-De skal alle dø. -På nær hende?
Vær sød at gå. Jeg prøver at redde dit liv!
Da Clay tog dig med hertil, så du, at jeg forvandlede mig.
Du ville dræbe mig? Og Clay bed mig, så jeg kunne leve.
I al den tid har Clay været den mest pålidelige, du har kendt.
Nu må vi handle. Det er på tide at storme fæstningen.
Jeg må forberede mig.
Vi er klar. Vi har ikke hørt fra dem endnu.
Jeg har svigtet dig. Jeg kunne ikke beskytte Philip.
Philip lever takket være dig.
Det er min skyld, at han er indblandet, ikke din.
Du svigtede mig ikke. Du reddede mig.
Jeg ved det hele. Hvorfor du bed mig, hvorfor du ikke kunne forklare dig.
Jeg skulle være i stand til at stole på Jeremy for at overleve.
Du ofrede vores kærlighed for mit liv.
Nu skal du ikke ofre dig mere.
Hvilket tab.
Vores historie går op i røg.
Det er for vores sikkerheds skyld.
Hvis det ser ud til, de vinder, må en af os sætte ild til Stonehaven.
Bastarderne er dumme, men de lader ikke menneskene se det.
Alles navne findes her. Det er et komplet synderregister.
Det er ikke kun menneskene, men også bastarderne, der bekymrer mig.
Her er hemmeligheder, som er gået i arv fra alfa til alfa.
Hvis de ender i de forkerte hænder...
Jeg henter petroleum.
Bare fordi de har Clay, er spillet ikke tabt.
Ved du, hvad grus kan gøre ved italiensk læder?
-Tydeligvis ikke. -Jeg har tænkt over noget.
Tænkt? Det er da ikke dit speciale. Hvordan er det dog endt sådan her?
-Du har kun tænkt en brugbar tanke. -Ja?
-Du torturerede Clay. -Jeg burde have dræbt ham.
Nu har du chancen. Logan er væk, og Clay er svag. Vi har overtaget.
-Hvornår slår vi til? -Vi er klar. Det hele begynder nu.
Det er ikke værst. Det er kun, indtil vi skal med flyet.
Ja, det er fint.
-Hr. og fru Smith? -Vi bruger mit navn på Jamaica, okay?
-Det er ikke sjovt. -Jeg mener det alvorligt.
Mig og dig og lille Rocco.
-Rocco? -Det er kun et forslag.
Vi er i sikkerhed. Tak.
Men hvad sker der med Elena og resten af familien?
Det ved jeg ikke.
Du må være sulten. Skal vi hente en pizza?
-Med ansjoser? -Det er da nyt, men okay.
-Jeg tager med. -Nej. Bliv her og hvil dig.
Fra nu af tager jeg mig af dig hele tiden.
-Det må du vænne dig til. -Det lyder godt.
-Hej. Er der noget på gps'en? -Min telefon ligger i Santos bil.
Men det hjælper os ikke, hvis de bruger en anden bil.
-Hvordan går det med Clay? -De har været hårde ved ham, Nick.
-Og ikke kun ved ham. -Mener du mig? Jeg har det fint.
Du er vred, og det med rette. De slog din far ihjel.
De skal nok få betalt for det, de har gjort.
Clay hviler sig. Han har brug for dage, ikke timer.
Sig, hvad du tænker på, Elena.
-Vi kan ikke ændre fortiden. -Han gjorde det for at beskytte os.
For hinanden. Men han passede ikke på sig selv, og det må aldrig ske igen.
Jeg passer på ham, uanset hvem der går imod ham. Også hvis det er dig.
"Venlig kvinde bor her. Fortæl en trist historie."
-Det er vist en by efter din smag. -Du rabler. Er du blevet tosset?
Du har aldrig levet sådan.
Det er vagabondens sprog: Kan man få et måltid mad og hvile sig.
Nogle nætter forvandlede jeg mig bare for at sove.
Ulve skammer sig ikke over at sove ude. Så lærte jeg vagabondkoden.
Og at få folk til at give mig penge. Jeg vil aldrig mere sove udenfor.
Er det nok for dig? En seng?
Sæt i gang, nu er det nu.
Nu? Os tre? Det er det rene selvmord!
Tror du, jeg er dum? Jeg har samlet en hær.
Ved du, hvad grus gør ved italiensk læder? Tydeligvis ikke.
Dine sko er i hvert fald ikke italienske.
Lad os se, hvordan de ser ud, når jeg bruger Jeremys hoved som fodbold.
-Alt er håndteret i Toronto. -Godt. Og Philip?
-Han er på vej til Frankrig. -Hvad ved du om James Williams?
-Hjemmesiden tilhører en Nate Parker. -Fandt du ham?
-Nej, hans adresse var i Churchill. -Det var der Malcolm blev dræbt.
Din far gav sig ikke uden at kæmpe. Du har brug for forstærkninger.
-Joey og jeg kommer gerne. -Nej. De vil dræbe os og have Elena.
Hvis det går galt her, skal der være nogen, der kan befri hende.
-Du kan sende Elena til Vancouver. -Jeg har forsøgt at beskytte hende.
Men når vi er adskilt, bryder alt sammen.
Clay bryder sammen, og han er allerede svag.
Flokken er stærkest, når hun er her. Det er vores eneste chance.
-Du skylder mig en flaske bourbon. -Gør jeg?
Da jeg lige havde mødt dig, da du søgte job som min assistent-
-væddede jeg med Pete om en flaske bourbon.
-Hvad gik væddemålet ud på? -At jeg ville forelske mig i dig.
-Du tabte. -Vi vandt begge to.
Santos bil bevæger sig.
Så længe batteriet holder, kan vi følge dem.
-Hvor er de? -Uden for byen, 30 minutter væk.
Vi venter på dem og kæmper her.
-Hvorfor skulle de komme hertil? -Det ville jeg gøre.
-Går vi nu, kan vi overraske dem. -Det er en fordel for os at være her.
Barrikader dørene. Vi forsinker dem og tager dem en ad gangen.
-Det er huset, de er efter. -De må udrydde os for at få det.
Vi vinder her.
Ellers dør vi her.
Men vi er stærkest her. Sammen.
Hvor er du?
Problemer med bilen. Vent der.
Tyve minutter herfra!
Jeg vil vise dig noget.
Hvis du må sætte ild til arkivet...
...kan du slippe ud denne vej. Udgangen fører til drivhuset.
-Hvorfor vidste jeg ikke det? -Vi lever pga. vores hemmeligheder.
Jeg har engang mødt din mor.
Antonio forsøgte at skjule sine følelser, men så man dem sammen...
Hun var smuk. Talte meget og havde et fantastisk grin.
Din far sagde ikke et ord den dag. Han stirrede bare på hende.
Han kunne ikke slippe hende med øjnene.
Han kunne ikke snyde os. Visse ting er ikke til et skjule.
-Jeg bad Jorge om at finde hende. -Det ved jeg. Det er unødvendigt.
Jeg ved, hvor din mor er.
KØBER SNACKS
-For pokker! -Du er ikke klar.
-Hej. -Logan!
Hej.
Lige i rette tid.
-Hvordan går det? -Fint.
-Du skræmte os. -Fordi jeg dukkede op?
Det komplicerer tingene for os, at du tog Rachel med.
-De bevæger sig stadig. -Gennem Bear Valley.
Selv om det er forkert, så kan jeg ikke følge reglerne.
-Jeg vil ikke stjæle min søn. -De kører mod Stonehaven.
Du var godt på vej væk. Hvorfor kom du tilbage?
Det har intet med reglerne at gøre. Når det er overstået, rejser jeg væk.
Jeg kom ikke tilbage, fordi du er alfaen, men fordi I er min familie.
Jeg vil ikke se flere dø. Ikke i dag.
-Hvor er de nu? -Udenfor.
Lad os tage imod dem.
-Der er ingen. -Den viser, at han er her.
Nej, Logan!
Bastarder!
-Hvor mange er de? -Vi må forberede os på det værste.
Gem hende.
Er I klar?
Vi har ikke tid til at forvandle os.
Vi kæmper to og to. Slip ikke hinanden af syne.
Der er ingen fare. Du er i sikkerhed nu.
De gav mig bind for øjnene og låste mig inde i bagagerummet.
De vil slå os ihjel, jeg hørte det hele. De bliver ved, indtil vi dør!
-Rolig nu. -Hvorfor er du her? Du forlod mig!
Jeg kunne ikke forlade dem. Ikke endnu.
-Gem dig her. -Hvad sker der så?
-Kvæler du en til, så han besvimer? -Nej. Så han dør.
Gå derind.
Er du okay? Godt.
-Hvorfor brænder vi det ikke ned? -Det er mit hus. Vores hus.
Men du kan bare dræbe løs, hvis du vil. De er derinde.
-Skal du ikke selv være med? -Det er soldaternes opgave.
-En sand konge fører an. -Hvorfor er du der så ikke?
-Jeg er hverken arving eller soldat. -Nej, du er en plageånd.
Følg med ham. Sørg for, han ikke gør Elena noget.
Bare rolig. Du skal nok få som fortjent.
Nick, kom! De er i køkkenet.
Nu skal du få igen, Danvers!
Spild ikke tiden på Elena. Du må ikke slå hende ihjel.
Du kan slå Jeremy ihjel i stedet. Lad hende være.
-Hvem siger, jeg dræber hende? -Det gør du selv. Hele tiden.
Ja, det har du ret i.
-Jeg er så bange! Mit hjerte hamrer. -Rolig nu, jeg er tilbage om lidt.
-Lov mig, at du bliver her. -Okay.
-Alle er indenfor. -Hvorfor er du så ikke?
-Jeg ventede på dig. På instrukser. -Jeg bad dig om at storme huset.
Det er det, vi gør. Jeg leder angrebet herfra.
Skulle du vinde hendes hjerte sådan? Gå ind og vis, hvem der er alfahan!
-Hvad vil du? Slentre ind ad døren? -Det er der jo ikke noget sjovt ved.
Kom, lad mig vise dig en hemmelighed om dit nye hjem.
Logan!
Ser man så! Jeg laver en ny scrapbog, og du havner på første side.
-Slip kniven, så står vi lige. -Jeg har ingen retfærdighedssans.
Thomas, glem ikke vores aftale. Du må ikke røre Elena.
Jeg er træt af hele tiden at høre: "Rør ikke Elena."
Det eneste, jeg har lyst til, er at røre ved dig, indefra og ud.
Men eftersom du er en slags trofæ, må jeg ikke det.
Men jeg er ret ligeglad med trofæer.
Det er ikke, fordi hun er et trofæ, men fordi hun er kvinde.
Du har har ingen grund til at stole på mig, men jeg giver dig mit ord.
-Hvad er dit ord? -Mytteri.
Nej! Han reddede mit liv.
Det er et kneb, en trojansk hest. Vi må slå ham ihjel.
Nej.
Han hjalp mig med at dræbe LeBlanc. Glem Boggs, vi skal fange Santos!
Hvad med ham?
Det må Jeremy bestemme.
-Santos er ingen steder. -Kujonen gemmer sig nok i skoven.
Vi må finde og dræbe ham.
Rachel er væk!
-Så, så. -Det hun har været igennem... Barnet!
-Tag ikke alene af sted. -Jeg går med. Vi skynder os.
-Er der andre hemmeligheder? -Overalt.
-Seriemorderen eller voldtægtsmanden? -Begge dele.
-Hvad gør vi nu? -Går ovenpå.
Det er Marsten.
-Du lever. -Du lyder overrasket.
Jeg er lettet. Hvis du lever, må flokken være død.
Er du gal? Det gik ad Pommern til.
-Hvorfor står du så stille her? -Hvis vi flygter, finder de os.
Det er bedre at stå fast, selv om man ender med at falde.
-Forræder! Er det på den måde? -Så er det nok!
De har skiftet standpunkt, mr Marsten?
Det stemmer. Jeg ved også, jeg har begået mange fejl.
Fejl? Tre uskyldige mennesker fra Bear Valley, hvoraf en var ti år.
Han bed Scott Brandon og er ansvarlig for de dødsfald.
Hvordan kan jeg vide, om det er et øjebliks dårlig samvittighed?
Det kan du ikke!
-Det kan du ikke. -Jeremy, han...
Før det her valgte jeg aldrig side. Jeg levede alene-
-og var aldrig tro mod andet end mine dobbeltspil.
-Det her er endnu et dobbeltspil! -Nej.
Jeg beder kun om en hurtig død.
Du kan gøre flokken mere gavn i live.
Hvis du mener, det er bedst, så adlyder jeg dit mindste vink.
Kan I have gavn af ham? Se, hvad jeg er i stand til!
Jeg har skabt et rædselsimperium!
Godt nok er alle døde nu, men det var storslået, så længe det varede.
Og dig... Du anede end ikke uråd!
Jeg har dog en klar anelse om, hvordan det ender.
Udmærket. Gør det så! Gør det så!
Jeg slår dig ikke ihjel.
-Det gør jeg. -Ja. Sådan...
Jeg ønskede kun at have dig i mine hænder.
Nu har du mig i dine hænder.
Du ville mere end det.
Du ville have mig. Mit liv, min fremtid, mine børn...
Du forstår det ikke.
De ville blive perfekte. Rene.
Du ville blive det allervigtigste medlem af vores slægt.
-Det er hun allerede. -Min fremtid har aldrig tilhørt dig.
Du kunne slet ikke lægge beslag på den.
Mit hjerte har altid tilhørt dig.
Og nu knuser jeg det.
Rachel! Rachel!
-Logan! -Kan du lugte noget?
Nej, ingenting. Jeg må vende om.
Det kan jeg ikke! Jeg skal finde hende først.
Og bagefter? Forsvinder du så?
Kom her.
Jeg kommer til at savne dig.
-Gå. Find hende. -Det skal jeg nok.
-Jeg havde håbet, at du var død. -Håb er for skolepiger og døende.
-Hvad laver du i det her hus? -Genopfrisker gamle minder.
Du har indrettet mit soveværelse til atelier og maler tordenvejr.
-Du var sådan et alvorligt barn. -Du ønskede mig død helt fra starten.
Jeg har aldrig ønsket mig en søn. Slet ikke en som dig.
Var det ikke for din farfar, havde jeg taget dit liv for længst.
Nu morer jeg mig bare.
Og ham her... Han var så lovende. Han lyttede i det mindste.
-Står du bag det? -Idéen, ja. Og sejrene.
-Sejre? Jeg ser kun fejltrin. -Jeg er kun lige begyndt, min dreng.
Vil du slås om alfarollen? Så taber du igen.
Jeg er ligeglad med alfarollen. Stonehaven er intet værd.
Hvad er du ude efter, far?
Fremtiden. Hende.
-Vil du have Elena? -Du er en tåbe, Jeremy.
Du udnytter ikke hendes potentiale.
Du er svag, fordi du holder af hende.
Hvis du er ude efter Elena, må du først klare mig.
Det er netop min plan.
Vent og se.
Jeg behøvede ikke gå derind. Staklen løb rundt i skoven.
Malcolm Danvers. En fornøjelse at møde dig.
Kunne du lide ranglen? Jeg valgte den selv.
Jakob Fenn. Hans far lever, måske skal vi fortælle ham, sønnen er død?
-Eller også skal vi bare begrave dem? -Nej. Hans far er en god mand.
Vi holdt op med at spore dem. Jeg forsvandt, og så greb de chancen.
Du må ikke bebrejde dig selv det.
Det må ikke ske igen. Vi to må begynde at spore dem igen.
Holde styr på dem.
-Dig og mig. -Ja.
Der er en ting, jeg lige må klare. Jeg er tilbage om lidt.
Lene Asp www.broadcasttext.com